Do sada u Izgubljenima...
To je francuski! Nikad nisam bio tako srećan što čujem francuski!
Govori li neko francuski? - Ona.
Sama sam. Na ostrvu. Molim vas, neka neko dođe.
Drugi su... Mrtvi. Ubilo ih je.
Sve ih je ubilo.
Ne mogu da ostanem. - Kuda ćeš. - Neko mora napraviti mapu ostrva.
Moram Videti čega još ima. Nadam se da ćemo se opet sresti.
Šta se događa? - Znaš šta. - Ali ne shvatam. Zašto...
On je bio tvoja odgovornost, ali ti si ga dala .
Sad svi plaćaju.
Sve je u redu. Sanjaš.
Hodaš u snu. U redu?
Kler? Što se dogodilo?
IZGUBLJENI - Epizoda ODGAJIĆE JE NEKO DRUGI
Bila je to gadna mora. - Ko kaže da je bila mora?
Kad neko tako jako stegne šaku da zabije toliko nokte u dlan,
onda nije sanjao konjiće. Jesi li nekad šetala u snu?
Ne bih rekla. Kako da znam? - Neko bi ti rekao.
Meni je jedna devojka rekla da govorim u snu. - Šta si rekao?
Ne znam. Šta god da je bilo, nije joj se svidelo.
Kakav ti je bio ginekolog u Sidneju? - Bila je dobra.
A pustila te je da letiš u trećem tromesečju?
Nedelju pre bila sam na pregledu i rekla mi je da je sve u redu.
Ultrazvuk je bio dobar? - Dete je zdravo.
Kako se osećaš? - Dobro, samo me bole leđa,
ali verovatno je od spavanja na zemlji.
Zavrti mi se ako naglo ustanem. I stalno moram ići da piškim.
Jedeš li dovoljno? - Svinjetine i banane.
Koliko si nedelja? Kad si saznala da si trudna?
Je li ružičasto? - Još ne znam. - Popiškila si se na to? - Jesam.
Možda nisi kako treba. - Znam se popiškiti na štapić.
Koje je boje? - Koliko je prošlo? -66 sekundi. Au. - Pst.
Vide se dve crte. - Dve ružičaste? - Ne. Ove su crvene.
Molim? Ružičaste su. - Ove dve? - Ružičaste su.
Ovi testovi nisu uvek pouzdani. Mislili smo da moj stric ima
rak testisa. Sećaš se? - Imao ga je! Mrtav je! - Ma ne.
Dijagnoza je bila pogrešna. Ovo ne znači da si sigurno trudna.
Moramo nabaviti drugi. - Kasni mi 6 nedelja, u redu? Trudna sam.
U redu. Sve će biti dobro. - Znam.
Kler?
Ako želimo, možemo to uraditi. - Prestani. - Ne šalim se.
Mama bi me se odrekla. - Praktično već jeste.
Ali kako ćemo? Radim za 5 dolara na sat. - Ne radiš samo ti. Ja slikam.
Lepo, ali to nije ono šta želimo. - Možda jeste.
Možda bi to moglo biti najbolje za nas.
Zaista želiš probati? - Da.
Kler, volim te.
Ovo je prvi put. Ti mirno stojiš.
Usred dana. Ništa ne radiš. Predivno. - Radim nešto. - Da?
Šta to? - Tonem. Voda se povlači, odnosi pesak i toneš.
Radila sam to i sa majkom kad sam bila mala.
Novi plan. Potonut ćeš sa ovog ostrva. Said bi se ponosio.
Nema ga gotovo nedelju dana. - Verujem da je dobro.
Šta ćeš ti ovako daleko od pećine? - Donosim vodu. Odnosim ribu.
Kler će se uskoro poroditi.
Dragi dnevniče. Još sam na prokletom ostrvu.
Danas sam progutala insekta. Voli te Kler.
Po čemu ćemo se razlikovati od Jenkija ako ne možemo da pijemo čaj?
Bolje si? - Bio je to samo san.
Ja sanjam da vozim autobus i zubi mi počnu ispadati.
Moja majka je pozadi, jede keks. Sve miriše na slaninu, čudno je.
Svakako, ne probudim se vrišteći. - Dobro sam, Čarli. - Sigurno.
Samo mislim na tebe dok si ovde.
Kako ti je teško, bez rodbine i prijatelja.
Mogli bismo biti prijatelji. Ja ću ti biti prijatelj.
Ne moramo sređivati frizure ili slično.
Ako hoćeš razgovarati sa nekim, ja sam ovde.
Čarli...
U redu.
Nisam mislila da... - Sve je u redu, Kler.
Tomas je raščistio potkrovlje. Useljavam se u utorak. - Divno!
Znam, odlično.
Znaš, možda ne moramo... - Sad se nećeš izvlačiti. - Izgleda čudno.
On je vidovnjak. Mislila sam da veruješ u to, baviš se astrologijom.
Znam, ali ne želim da mi kaže šta će se dogoditi ili kako da živim.
Ne radi se o tome šta želiš. Radi se o zabavi.
Ako nemaš drugo opravdanje...
Za ovo su mi potrebne vaše ruke.
Kada ste saznali? - Šta? - Za dete.
Pre dva dana.
Još nije rekla mami. Bojimo se da će... - Pst!
Da joj ne kažem?
Šta je?
Žao mi je. Ne mogu. Ne mogu.
Šta ste hteli... Šta ste videli? - Neću ovo uraditi.
Ne, nešto ste hteli reći. - Morate otići. Odmah.
Hvala vam najlepše.
Kakav čudak.
Upomoć! Neko me pokušava povrediti! Molim vas, pomozite!
Neko ju je napao! - Molim? - Držao me. - Kuda je otišao?
Nisam videla. - Pre koliko? -Malopre. Pobegao je!
Raširimo se i pregledajmo pećinu. - Čekajte... - Harli, dođi, idemo.
Dođi. Sednimo ovde. Možeš joj doneti vode? - Svakako.
Kler, pogledaj me. Sad si sigurna. - Jesi li ga videla?
Bio je mrak. Nisam mogla. - Gde se to desilo?
Bio je tu. Spavala sam, i probudila se,
a on je pokušavao povrediti dete. Imao je nešto poput igle
i ubo me je sa tim.
Pokušao je povrediti dete. - U redu je.
Pregledali smo celu okolinu. - Niko nije ništa video ni čuo?
Ništa. Svi su spavali. Nečega sam se setio.
Tražio sam ludaka među ljudima i shvatio da ne znam ko je ko.
Ne shvatam. - Da sam murjak i da je neko napao devojku,
kucali bismo na vrata. Našli svedoke. Ali mi nemamo vrata.
Harli, ne pomažeš... - Ne znamo ko je ovde, a ko na obali.
Uopšte se ne poznajemo. Moje ime nije Harli nego Hugo Rejs.
Harli mi je nadimak. Zašto? Neću reći. Bitno je da moramo
saznati ko je ko. - Uradićeš popis svih nas? - Spisak
imena, izgled, ko je sa kim u srodstvu. Možda prestanu napadi.
Svaki dan neko nekoga napadne. Moramo otkriti ko joj je ovo učinio.
Dobro si?
Bez brige. Zažmuri. Biću ovde celu noć.
Neću dati da ti neko naškodi.
Neću te napustiti. Obećavam.
Sad imamo i zavese. - Znam. Osećam se odraslo. Sviđaju li ti se?
Dobre su.
Ne znam zašto me zavese podsećaju na starost.
Valjda jer mi izgleda kao da je moja majka tako nešto uradila.
Saša je zvao. Idu napolje i pita hoćemo li i mi.
Šta? Nisam ti pojela sav čips, ima još kesica.
Kler, ne mogu ja ovo.
Šta? Imao si loš dan?
Ovo neće ići. Daj, znala si to. - Molim?
Da ne misliš da preterujem, ali raskidaš li sa mnom?
Protekla tri meseca samo nešto planiramo, imamo obaveze,
moramo negde ići, ti moraš sa nekim razgovarati.
Da, šta ćemo, kad se rodi dete... - Da, i dete. To nije...
Sad je ovako. Kako će biti kada se rodi dete? - Rekao si da možemo.
Jesam. A sada je stvarno. - Ne možeš se predomisliti.
Kako da budem otac? A moje slikanje, moj život?
Znala sam da će se ovo dogoditi. - "Rekla sam ti". Savršeno.
Sada ću čuti svoje, zato što odlazim. - Gade, ne pokušavaj se opravdati.
Ništa nisam učinio. Apsolutno ništa. - A ja jesam?
Misliš da nisam video što si uradila? - Molim?
Trebala bi uzimati tablete. - Misliš da sam namerno zatrudnela?
Nije me briga. - Ili da je bilo planirano? Poludeo si!
Gotovo je. - Ne, nije! - Odlazim. - Tomase!
Džon, zar ne? Džon Lok. - Ovo je zbog popisa?
Čini mi se da bi bilo pametno. Zapisati imena i mesta boravka.
Ko će tebe proveriti? - Pa ja. - Šalio sam se.
To ti je dobro.
Znaš mi ime. Živeo sam u Tustinu u Kaliforniji. - Strava.
Razlog putovanja? Zašto si bio u Australiji? - Nešto sam tražio.
Traženje. U redu.
Jesi li našao?
Nisam. To je našlo mene.
Još nešto? - Ne. To je dosta. Hvala.
Znam da sam razgovarao sa tobom, ali hteo sam se pomeriti od njega.
Jesi li sinoć nekoga videla na obali? - Ljudi dolaze i odlaze, ali nisam.
Šta? - Nisam siguran da se nešto stvarno dogodilo. - Molim?
Kler je rekla da joj je napadač pokušao dati inekciju.
Ali na stomaku nema tragova. Dve noći zaredom budi se vrišteći.
Hodala je u snu. - Bila je užasnuta.
Rekla je da je tip pokušao povrediti dete. A svi mi spavamo u blizini.
Zar laže? - Ne, trudnice haluciniraju... - Šta?
Ovo je iz udžbenika. - Ti znaš šta se svakome događa. - Hej!
Šta ćemo uraditi? - Kler će se poroditi za možda dva nedelje.
Ali ostane li ovako pod stresom, mogla bi se poroditi prerano.
Ovde, bez instrumenata i anestezije, to bi bilo loše.
Nije valjda sve to izmislila.
Hej. Lens. - Molim? - Lens? Tako se zoveš? - Itan. - Tako je.
Lens je mali mršavko, crvenokosi sa naočarima.
Jasno mi je zašto si nas zamenio. - Izvini, mnogo imena i lica.
Nakon nekoliko nedelja svi smo se trebali poznavati.
Imaš pravo, čovek bi tako pomislio. - Radimo spisak preživelih.
Moje ime već znaš. - Nije Lens. - Nikako. - Prezime? - Rom.
Rom? R O M? - Tako je. - Odakle si, Itan Rom? - Iz Ontaria.
Uredu. Volim Kanadu. Divni...
To je dovoljno. Hvala na vremenu. - Šta će ti to?
Bez veze. Mislio sam da je dobra zamisao.
Kler? - Našli ste ga? - Nismo.
Šta ako se vrati?
Situacija u kojoj smo, pad, spasioci ne dolaze.
Ovo mesto... Može ti uticati na mozak. Vidiš stvari kojih nema.
Znam da izgleda stvarno... - Ne shvatam. - Dete dolazi. Uskoro.
Ne mogu zamisliti koliko se bojiš. Ali zašto si uznemirena,
opasnije je za tebe i dete.
Zato uzimaj ovo. - Šta je to? - Blagi sedativi.
Za ovakve situacije. Neće naškoditi detetu.
Ne veruješ mi. Misliš da izmišljam?
Napadnu me, a ti mi daješ tablete za spavanje? - Ne, to je sedativ.
Odlazim. - Šta? Ne, Kler. - Na obali ću biti sigurna.
Ne čini to. Moraš misliti na dete. - Ne govori mi o detetu.
Dosta mi je što mi svi naređuju. - Molim te. - Pusti me.
Dobro si?
Šta si joj rekao?
Da? -G. Malkin, poznajemo se odranije. -Sećam se.
Niste mi hteli gatati. Nadam se da ćete sad.
Ako ste vidoviti, zašto ga morate brojati? - Ne ide to tako.
Šalila sam se.
Kako ide? - Ne znam.
Kad vas je napustio? - Prošle nedelje.
Zato mi niste hteli gatati? - Ne. Vidio sam nešto. Nejasno.
Nejasno i loše? - Nejasno i loše. Zato sam prekinuo.
Sigurno želite nastaviti?
Da. Molim vas.
Mogu vam reći da je ovo važno. - Dobro.
Najbitnije je da vi lično odgajite ovo dete. - Sa Tomasom?
Otac neće igrati nikakvu ulogu u njegovu životu. Ni u vašem.
Šta tačno govorite? - Ovo dete. Bude li mu roditelj neko osim vas...
Opasnost okružuje ovo dete. - Opasnost? - Vaša priroda...
Duh, dobrota. Moraju uticati na razvoj ovog deteta.
Ako se Tomas i ja ne pomirimo, dete ću dati na usvajanje.
Samo me interesuje kako da ovo dete ima srećan život.
Nema srećnog života. Ne za ovo dete. Ne bez vas.
Ne smete dopustiti da drugi odgaji vaše dete. - Divno!
Hvala što ste uzeli mojih 200... - Uzmite ih. Gđice Litleton!
Molim vas da razmislite! - Ne mogu uzgajati dete sama.
Morate me slušati! - Hvala na vremenu i što ste mi vratili novac.
Molim vas! Detetu treba vaša zaštita!
Gđice Litleton! Molim vas!
Halo? - Gđice Litleton, Ričard Malkin je. - Moj Bože.
Slušajte. lmam plan. Da sve bude bolje. - Prestanite me zvati.
Prekasno je. Sutra idem u Agenciju za usvajanje.
Mesecima vam govorim da ne smete.
Ne tiče vas se šta ću sa svojim detetom.
Ne poslušate li me, velika opasnost...
Dogodiće se vama, ako me ne prestanete zvati usred noći.
Znam šta osećate. Niste sigurni u odluku da date dete.
Preklinjem vas nemojte. Bar saslušajte moj plan. - Laku noć.
Kuda ćeš? - Natrag na obalu. - Šta se dogodilo? Je li Džek...
Pokušao me je drogirati. Misli da izmišljam. Da se ovo nije dogodilo.
A da dokažeš da si pri sebi, lutaš džunglom sama. Divno.
Nisam luda.
Želiš moje podatke? Ime: Šenon Rutherford. 20 godina.
Adresa: Ostrvo usrana rupetina. - Gde ste bili sinoć? - Na obali.
Čemu ispitivanje? -Dvadeseti ste koji me to pitaju.
Zašto niko ne može odgovoriti na nekoliko pitanja?
Možda nam se ne sviđa tvoj zakon o otadžbinskoj sigurnosti. - Liberal.
Ozbiljno, čemu spisak? - Bez veze. Došlo je do sukoba u dolini.
Sukob? - Da. Znate Kler, trudnicu. Nju su, recimo, napali.
Molim? - Dobro je? - Jeste. - Ne idem u silovateljske pećine!
Bilo bi ti lakše da imaš spisak putnika. Štiklirali smo imena mrtvih
kad smo spalili trup pa je ostao spisak svih ostalih.
Šta? Zaista? Ko to ima? - Šta misliš?
Reći ću ti otvoreno. - Samo daj. - Čujem da imaš spisak putnika,
trebam mi i želim da mi ga daš. - Ma nemoj?
Možeš uraditi što obično i radiš. Reci da odjebem. - Da odjebeš?
Ili mi ga možeš dati.
Trebaju ti pozitivni bodovi.
Zaista znaš podići, debeljko. - To je darovitost.
Spisak je u smeđem kovčegu. Uzmi ga.
Dopusti da ti nosim torbu. - Mogu i sama. - Znam, ali ipak bih je nosio.
Zašto si pošao za mnom? - Verovatno zato što si mi draga.
Šta? - Nisam ti draga. Želiš me spasiti zato što sam...
Zbog ovoga. Ali dobro sam. Ne treba mi spašavanje, ne treba mi...
Šta, Kler? Šta je? Šta se događa?
Još jedan? - Da. - Moramo meriti vreme između trudova.
Jedna vila, dvije vile... - Čarli. - Samo se smiri! Diši duboko!
Dobro. - Pakao! - Čarli, moraš otići po Džeka. - Šta?
Biće mi dobro. - Ne ostavljam te! Ja te mogu poroditi!
Ovo se često događa! - Čarli, ne znaš porađati...
Ako mogu ušpricati drogu, mogu pomoći i pri porođaju! Objasniću.
Narkoman sam. Bio sam. Sad sam čist. - Idi po Džeka! - U redu.
Odvešće te u Melburn. Platiće ti stan i lekara.
Našli smo ti stan, lep trosoban, biće ti udobno.
Kad se dete rodi, nećeš ga više imati pravo videti.
Nećeš imati pravo ni na kakvu vezu sa njim. Arlen i Žozef
odluči će hoće li detetu reći za tebe. Jasno? - Jeste.
Kad odeš iz bolnice, dobićeš još 20.000 dolara.
Samo želim biti sigurna da ćete biti dobri prema detetu. - Hoćemo.
Treba mi potpis ovde i datum tu.
Znate "Uhvati zvezdu padalicu"? To je uspavanka.
"Uhvati zvezdu padalicu i stavi je u džep".
Tata mi je to pevao kad sam bila mala. Možete li je pevati detetu?
Povremeno? - Svakako.
Ne piše. - Evo.
Žao mi je. Ne mogu ovo.
Šta? Ne! Ne! - Žao mi je.
U redu, šta je? Šta dajete?
Hvala Bogu. Kako se zoveš? - Itan. Dobro si? - Idi do pećine.
Trkom po Džeka. Reci da Kler... - Je li ona dobro?
Porađa se. Brzo. Biću sa njom. Na stazi. Tamo. Idi!
Kler! - Ovde sam.
U redu, Džek dolazi. Kako si? - Boli. - Uhvati me za ruku. Stisni.
Diši. Udahni. Izdahni. Tako. Samo diši.
Udahni. Dobro. - Ne bih trebala biti ovde.
Svi to osećamo. - Znam, ali neko mi je obećao da će biti drukčije.
Pogrešio je. - Da. Pogrešio je.
Posljednja 4 meseca govorili ste da dete podižem sama.
Sad dajete novac i kažete da ne moram? - Našao sam par u L. A.- u
koji ga želi usvojiti. Kod njih će biti sigurno. Predvideo sam...
Predvideli? Ne znam zašto sam tu. Žao mi je.
Znam da izgleda smešno. Ova vidovitost. Misliš da sam ludak.
Ali tako mora biti.
Dajete mi 6.000 dolara da dete dam nepoznatima iz L. A.- a?
12.000. Drugih 6 kad stigneš. I nisu nepoznati. Dobri su ljudi.
Vidovnjak? - Znam. Nezgodno je.
Vidim da je ipak srao gluposti.
Ili nije.
Samo je htio da niko drugi ne odgaji tvoje dete.
Možda je znao.
Ako je to dovoljno želeo, ako je imao dara,
a verujem da ga neki ljudi imaju, možda je znao.
Ne mogu sutra, moram uzeti svoje... - Moraš ovim letom.
Čekaju te kad stigneš. Let 815. Let 815.
Nije bilo para u Los Anđelesu.
Znao je. Za avion. Šta će se dogoditi.
O moj Bože, znao je.
Osećaš još jedan? - Ne bih rekla.
Gde li je Džek?
Znaš, mislim da mi je bolje.
Trudovi... - Možda je ono bio posljednji. Molim se da je bio.
Džek je rekao da stres može izazvati lažni porođaj.
Sigurno si dobro? - Ne boli me.
Hitan porođaj izbegnut. Rekoh da ću se pobrinuti za tebe. - Hvala.
I drugi put.
Možeš li nazad do pećine?
Neću dopustiti da ti se nešto dogodi.
Dobro. - Idemo.
Saide! - Slušajte.
Našao sam je. Francuskinju. - Treba mi vode! Šta se dogodilo?
Žena, na ostrvu.
Morao sam se vratiti. Morao sam.
Nismo sami!
Dobro si? - Jesam. Vidi, udara nogama. Ovde.
Imamo problem! Spisak putnika. Džek, spisak...
Imena svih preživelih. Svih nas 46-ero. Ispitao sam sve.
Ovde, na obali. Zapisao imena. Jedan od njih nije... Džek!
Jedan od njih nije na spisku.
Nije bio u avionu.
Zdravo.
Itan? Gde je Džek?
Obrada prevoda: STEKI